Adem Jašari (33) bio je osnivač i vođa Oslobodilačke vojske Kosova(OVK). U selu Prekaze 7. ožujka 1998. ubijen je zajedno sa 56 članova svoje obitelji. Taj se događaja smatra početkom rata na Kosovu
Dan kad je počeo rat: Upali u selo i ubili 56 članova obitelji
Rat na Kosovu dolazi kao posljednji u nizu ratova započetim raspadom SFRJ. Slobodan Milošević je 1989. održao govor na Gazimestanu prilikom proslave 600 godina Kosovske bitke i poručio kosovskim Srbima: 'Opet smo pred bitkama i u bitkama. One nisu oružane, mada ni takve još nisu isključene.'
Deset godina kasnije rat na Kosovu bio je posljednji rat u koji je bila uključena Srbija i kraj Miloševićeve vladavine u Srbiji. Stoga se često spominje da je 'Na Kosovu sve započelo, na Kosovu je sve i završilo'.
Drugi nastavak feljtona govori o masovnim progonima i pokoljima tijekom rata na Kosovu 1998. i 1999. godine
Srpske snage bezbednosti upale su u selu Prekaze u 7. ožujka 1998. ubile vođu i osnivača Oslobodilačke vojske Kosova (OVK-a) Adema Jašarija (33). Ubili su i 56 članova njegove mnogobrojne obitelji. Taj događaj se smatra početkom rata na Kosovu. Među pobijenima je bilo 18 žena i desetero djece. Preživjela je jedino Besarta Jašari (10).
Albancima Jašari tada postaje heroj otpora i ustanka, a Srbima terorist koji je nekoliko dana pije toga napao i ubio srpske policajce u Drenici. Nakon njegovog ubojstva slijedi masovna oružana pobuna Albanaca i počinje Kosovski rat.
No Srbiji tada njegovo ubojstvo nije bilo nešto pretjerano važno. On je za njih bio samo još jedna 'šiptarski terorist'. Nisu mislili da bi zbog toga moglo doći do pravog rata. I da bi samo godinu dana kasnije moglo uslijediti NATO-ovo bombardiranje Srbije.
Srpska policija na Kosovu, naravno uz svesrdnu podršku Vojske Jugoslavije, tijekom te 1998. i sljedeće godine provodi masovne progone albanskog i drugog muslimanskog življa s Kosova.
Albanskim je stanovnicima nakon usmene naredbe o iseljavanju ostavljano kratko vrijeme za napuštanje domova. Mogli su ponijeti samo ono najnužnije.
![](https://img.24sata.hr/Cu1v-QfEl9xDcQL8OMVJCi70rcA=/622x0/smart/media/images/2019-21/kosovo_Cp2X37X.jpg)
U napadima na sela, ubojstvima, silovanjima, pljačkanju i spaljivanju kuća i stanova sudjelovali su također njihovi srpski susjedi, kao i bande kriminalaca iz uže Srbije.
Srpska policija 25. svibnja 1998. u selu Lybeniq ubila je osam članova albanske obitelji Hamzaj.. Smaknuti su ispred svoje kuće, koja je potom zapaljena.
Destljećima ugnjetavani tražili su samostalnost
Do srpnja 1998. gerilske su snage OVK-a narasle na nekoliko tisuća pripadnika i uspostavile kontrolu nad oko 40 posto seoskih područja u pokrajini uključujući i nekoliko strateških mjesta. Sredinom lipnja srpske vlasti više nisu kontrolirale glavni pravac koji povezuje Prištinu i Peć, kao ni sjevernu prometnicu između Kosovske Mitrovice i Peći.
OVK je ta područja nazvao „oslobođenim teritorijem“. No, osim vojne komponente organizacija je dobila sve snažniju političku dimenziju koja je jasno isticala želju za stvaranjem neovisne kosovske države - za samostalnošću.
![](https://img.24sata.hr/1IhXSXvvJqYQUq7XJ7EkzCWyb6U=/622x0/smart/media/images/2019-21/kosovo3.jpg)
Masakr u Gornjem Obrinju dogodio se 26. rujna 1998. u kojem su, ponovno tijekom operacija protiv OVK-a, srpske snage smaknule između 18 i 21 člana obitelji Delijaj. Među žrtvama je bilo mnogo žena i male djece. Ovaj zločin je ostao upamćen po naročitoj okrutnosti. Noga Have Deljijaja (62) nađena je odsječena ispod koljena i visila na komadu kože. Adema Deljijaja našli su presječenog grla pored skrovišta u šumi. Fazli Deljijaj (94), glava obitelji i invalid, izgorjeo je u spaljenom domu.
OVK je tijekom zime 1998/1999. napredovao do pozicija koje su srpske jedinice napustile i zadobio kontrolu nad velikim teritorijem pokrajine.
Oni su 8. siječnja 1999., ubili tri srpska policajca u jednom selu blizu Štimlje. Tri dana poslije u susjedom selu ubijen je još jedan srpski policajac. Beograd je na provokaciju reagirao burno. Ujutro 15. siječnja izbio je sukob između OVK-a i srpskih jedinica kod sela Račak.
'To je bio smišljeni masakr civila'
Pokolj u Račku naknadno je doveo do NATO- ve intervencije. Naime, u selu Račak ubijeno je 45 Albanaca. Među žrtvama su bili i 18-godišnja žena, 12-godišnje dijete i 99-godišnji starac.
Službeni stav Beograda je bio da su nastradali bili obični teroristi OVK-a, a ne civili, no međunarodna zajednica odbacila je takvo objašnjenje.
![](https://img.24sata.hr/KefTCps76BDhQi_VyidTN3lLORM=/622x0/smart/media/images/2019-21/kososvo.jpg)
Smatra se kako je pokolj u Račku 'prelio čašu' strpljenja međunarodne zajednice oko Miloševićeve vlade.
Američki veleposlanik William Walker, koji je prvi od međunarodnih dužnosnika došao na poprište masakra, osudio je srpsku stranu za smišljeni masakr civila. Milošević ga je nakon toga proglasio personom non grata i naredio mu da napusti SR Jugoslaviju.
Walker je opisao događaje toga dana:
- U jarugi iznad sela, vidio sam prvo tijelo. Bilo je prekriveno dekom, a kada su ga otkrili, primijetio sam da nije bilo glave na njemu - samo nevjerojatno krvavi nered na vratu. Netko mi je rekao da je lubanja bila na drugoj strani jaruge i pitao me želim li i to vidjeti. A ja rekoh: "Ne, mislim da sam dobio prilično dobar dojam o čemu se radi." Još tri tijela su pronađena. Oni su izgledali poput starijih ljudi, sa sivom ili bijelom kosom ... Imali su rane na glavi, i bilo je krvi na njihovoj odjeći. Zatim veću skupinu tijela. Nisam ih mogao nabrojati. Upravo sam pogledao još jedan i vidio puno rupa u glavi - u vrhu glave i zatiljku... Rečeno mi je da je bilo i drugih tijela dalje, prema gore i nad sljemenom brda. I novinari i inspektori su me pitali bi li htio osobno otići gore i vidjeti ostatak, a ja sam rekao, "vidio sam dosta."
Naime, prije toga pokolja u Račku propalo je više pokušaja međunarodne zajednice da se diplomatskim putem riješi kosovsko pitanje.
![](https://img.24sata.hr/zGX6gzhQTsFpxHKWy-M0Irzli40=/622x0/smart/media/images/2019-21/kososvo1.jpg)
Vijeće sigurnosti UN-a osudilo je masakr, a Slobodan Milošević je između ostaloga na Haaškom sudu optužen i za ratni zločin u Račku, što je on zanijekao na suđenju.
Samo dva tjedna kasnije srpska policija ubila je 24 Albanca u napadu na lokaciju u Rogovu selu za koje se sumnjalo da je bilo skrovište pobunjenika. Prema navodima očevidaca, bar devetero ubijenih su bili civili.
Potpuno izgubivši strpljenje za Miloševićevu agresivnu politiku međunarodna zajednica se odlučuje vojno intervenirati kako bi se spriječila daljnja eskalacija na Balkanu. Dužnosnici NATO-a zaprijetili su vojnom intervencijom ako se srpska vojska ne povuče s Kosova i ne dopusti raspoređivanje mirovnih snaga.
Milošević to odbija što na kraju dovodi do NATO-va bombardiranja Srbije. Srpski 'vožd' uskoro biva primoran povući se s Kosova...