![Okidač mucanja je stres na koji živčani sustav nije bio spreman](https://img.24sata.hr/GNB9wmCmTSHOqwb62bsfsc1-Uoc=/414x267/smart/media/images/2018-43/untitled-design-4.jpg)
Djeca koja mucaju imaju poteškoće i u vrtiću i u školi. Kod predškolskog mucanja roditelji su brižni i brzo reagiraju.. U toj dobi najveći neprijatelj djetetu su druga djeca - jer im se rugaju
Lifestyle
Komentari 3Djeca koja mucaju imaju poteškoće i u vrtiću i u školi. Kod predškolskog mucanja roditelji su brižni i brzo reagiraju.. U toj dobi najveći neprijatelj djetetu su druga djeca - jer im se rugaju
Danas je Međunarodni dan svjesnosti o mucanju, povodom kojeg smo razgovarali s prof. logopedom Tatjanom Novosel-Herceg. Koji su okidači mucanja, kako pomoći djetetu koje muca i koji faktori u okolini utječu na mucanje, su samo dio tema na koje smo odgovorili.
Koji su uzorci mucanja?
- Kad gledamo samu dijagnozu mucanja, koliko ima osoba koje mucaju, toliko je različitih oblika mucanja. Jedan je naziv, ali simptomi i uzroci su različiti. Mucanje se prvi put može pojaviti nakon treće godine, nešto rjeđe prije treće godine. Mucanje između treće i šeste godine spada u takozvano fiziološkog mucanja što se smatra normalnom razvojnom fazom. No, to ne znači da ako se mucanje pojavi u toj dobi da će ostati. Ono može spontano nestati kao što se i pojavilo. Ali, danas još uvijek nemamo sigurne prediktore koji bi nam mogli reći hoće li to mucanje ostati ili će se povući kroz dva tjedna, dva mjeseca ili dvije godine.
Kad se mucanje pojavljuje?
- Mucanje se može pojaviti u bilo koje životno doba, osoba može doživjeti neko loše iskustvo poput prometne nesreće ili doživi nekakav šok te se nakon toga pojavi mucanje. Uzrok mucanja može biti i emocija straha. Bilo što, što čovjek vidi, čuje ili osjeti taktilno, a na to živčani sustav nije spreman, može biti okidač. Djeca često počnu mucati u vrijeme maškara jer ih se preplaše. U doba rata smo imali često uzrok avionsko probijanje zvučnog zida. Danas to može biti petarda ili škripanje guma prilikom naglog kočenja. A može biti i fizički kontakt, kao pad s bicikla ili drveta. Živčani sustav brzinski obrađuje dospjele senzorne informacije iz okoline – i ako je on sam integriran, zreo, mucanja neće biti. Ali, ako osoba hiperosjetljiva na takve podražaje, mogu se pojaviti simptomi mucanja.
Može li se mucanje naslijediti?
- Postoji mnogo teorija o mucanju pa i da je nasljedno. Ne možemo sa sigurnošću reći da je tome tako, to područje još nije dovoljno istraženo. Imamo primjera gdje oba roditelja mucaju, a dijete ne muca. A imamo i obitelji u kojima nitko generacijama unatrag ne muca, a dijete ili više njih muca.
Koji je okidač mucanja i kad se najčešće pojavljuje?
- Okidač je stres – pozitivan ili negativan, svejedno; svjesna ili nesvjesna procjena dotične osobe koja se nalazi u toj situaciji. Tijelo odreagira na podražaj pojačanim lučenjem hormona stresa, adrenalina, koji se nakuplja u velikoj koncentraciji na šest mjesta u našem tijelu. Ovisno o toj koncentraciji, koja podiže napetost u mišićima, ovisi i sam govor. Mucanje oscilira te se pojavljuje u fazama boljeg i lošijeg govora. Same faze mogu se izmjenjivati u jednom danu, mogu trajati tjednima ili mjesecima. Za očekivati je da dijete koje muca i željno iščekuje svoj rođendan, da nekoliko dana prije počne jače mucati. Djeca školske dobi jače počnu mucati pred početak školske godine.
Postoje li kakve razlike u samom mucanju?
- Svaka osoba koja muca ima svoju životnu priču koja ovisi o intra- i interpersonalnoj dinamici te proživljenom iskustvu. Većinom, osobe koje mucaju su oprezne, anksiozne, manje spontane u komunikaciji. To je posljedica proživljenog negativnog stresa u četiri osnovna sustava u kojima svatko od nas funkcionira – počevši od obitelji, škole, prijatelja, radnog mjesta...
Što utječe na mucanje? Kako je to povezano sa živčanim sustavom?
- Okolina prvo na osobi koja muca primjećuje da ona ne diše, ili da brza ili da je tijelo u grču pa pokušava pomoći savjetima – daj se opusti, daj diši, daj polako, prvo smisli pa onda reci... Međutim, kada bi mozak i tijelo znali kako da se to izregulira, samo bi to učinili. Tu je nekoliko sustava u tijelu koji sudjeluju u samom govoru – dišni, mišićni, hormonalni i drugi sustavi koji moraju biti jako dobro usklađeni kada su pod stresom. A sve to regulira naš živčani sustav, mozak.
Koji su problemi s kojima se djeca susreću u vrtiću i u školi?
- Djeca koja mucaju imaju poteškoće i u vrtiću i u školi. Kod predškolskog mucanja roditelji su dosta brižni, i reagiraju na samom početku mucanja. U toj dobi najveći neprijatelj djetetu su druga djeca - jer im se rugaju, iz čistog neznanja. A kad dijete krene u školu, problem mogu i dalje biti djeca koja nemaju empatiju te se izruguju i maltretiraju ih. Tu se i susrećemo i sa školskim sustavom u kojem rade učitelji i profesori koji, na žalost, nisu dovoljno educirani o tome što je to mucanje, koje su njegove karakteristike i kako djetetu olakšati komunikaciju kada je pod stresom.
Kako roditelji mogu pomoći?
- Potrebna je suradnja između roditelja u nadležnih službi u sustavima u kojima dijete svakodnevno funkcionira. U vrtiću, suradnja s odgajateljima koji imaju zadatak pripremiti djecu na prihvaćanje činjenice da smo svi različiti. Kod školskog djeteta, također je potrebno uspostaviti suradnju sa učiteljima i nastavnicima koji na svoji način osiguravaju sredinu u kojoj dijete koje moca može izraziti sebe, svoju osobnost i svoje znanje, a ne da se osjeća ugroženo. Što se tiče nastavnika - postoje oni stroži i oni blaži i razumljivo je da će dijete koje muca imati će veći strah kod strožeg nastavnika pa će jače mucati nego kod blažih nastavnika. U takvim situacijama provjere gradiva, nastavnik treba biti strpljiv i pričekati da dijete odgovori i procijeni i ocijeni znanje, a ne kvalitetu govora.
Postoje li neki posebni stresori za djecu?
- Prijelaz iz vrtića u prvi razred, iz četvrtog u peti razred je ionako šok za dijete jer dobiva nove predmetne nastavnike. Na žalost, dijete formira svoju 'top-listu' nastavnika kod kojih jače muca, a kod kojih manje. Ono što mora postojati je dobra suradnja između roditelja, djeteta, školskog sustava, to jest nastavnika i profesora. Dijete može biti iznadprosječno inteligentno, ali u situaciji stresa kad mora odgovarati, ono se ne može izraziti, jer ne može progovoriti pa često dobiva lošiju ocjenu. Mora postojati razumijevanje za sami problem. Ponekad dijete zna stati, zablokirati na pola minute, što se onda nastavniku čini da ne zna, a dijete ne može prodisati. Gotovo svakodnevno slušamo životne priče osoba koje mucaju - 'Radije sam bila tiho, a znala sam odgovor, nego sam digla ruku da odgovorim na pitanje jer me je bio strah da ne zamucam i da mi se drugi ne smiju'. Na žalost, osobama koje mucaju misu strana maltretiranja vršnjaka, u razredu, van škole...
Kakve prilike djeca koja mucaju imaju u životu?
- Mnoga djeca koja imaju problem s mucanjem ne upisuju škole, fakultete koje žele i za koje su sposobni. Ne javljaju se na poslove koje bi željeli raditi, baš zbog mucanja. Djeca koja mucaju već s 14 godina kada biraju što će biti u životu, traže škole i zanimanja u kojem neće morati puno govoriti.
Kako roditelji mogu pomoći djeci?
- Važno je krenuti s terapijom što ranije kako bi se što prije smanjila vjerojatnost većih emocionalnih odstupanja, lošeg iskustva, a razvile pozitivne osobine, karakteristike, sposobnosti dotične osobe.
Kad bi roditelji trebali reagirati na mucanje i potražiti pomoć logopeda?
- Kada dijete počne mucati u predškolskoj dobi, logoped savjetuje da se takav govor ignorira, odnosno, da okolina ne reagira na mucanje. To je savjet koji omogućava da se mucanje ne osvijesti do kraja. Laički rečeno, kada su misli brže od govora, pojavljuje se mucanje, pogotovo u stanju uzbuđenosti. Korigiranje takvog govora od strane okoline nije poželjno, jer dijete će reagirati na reakciju okoline koja ga stalno prekida, a ne na svoj govor, jer još uvijek nije sposobno da samo ispravlja svoj govor - mozak nije dovoljno sazrio da percipira to mucanje. Ima djece koja i u toj dobi jako dobro percipiraju da mucaju te prekidaju komunikaciju s okolinom zbog nelagode i srama. Dakle, ako okolina stalno ponavlja nešto kao: 'Daj stani. Daj sad još jednom to ponovi. Daj polako. Daj nemoj mucat...' i slično, to im stvara dodatni stres. Dijete shvati da ne komunicira dobro i misli si: 'Stalno me zaustavljaju, ne razumijem zašto, ja to ne mogu.' I onda odluči da neće ni govoriti. To je njegova obrana.
Kako pomažete djeci koja imaju problema s mucanjem?
- Više od trideset godina, primjenjujemo varaždinski logopedski model (VaLMod program) koji je svojim znanstvenim i istraživačkim radom osmislio moj otac dr.sc. Darko Novosel, prof. logoped. Kombinacijom autorskih postupaka, primjenjujemo i neurosenzomotoričku stimulaciju živčanog sustava prema metodi dr. Svetlane Masgutove s Edukacijskog instituta u SAD-ma (SMEI) te niz drugih stimulacija za koje smo educirani u inozemstvu. Drugim riječima, pripremamo mozak i tijelo da u stresnim situacijama osoba ima kontrolu nad osnovnim sustavima koji sudjeluju u govoru, a da primjenom naših inovativnih tehnika govore tečno, bez mucanja. Tada postaje nebitno kada i gdje će naići na neku prepreku u životu, već je ona sama spremna da kroči hrabrije u životnu svakodnevicu, jer bolje razumije sebe, svoje osjećaje, svoje raspoloženje. Koliko god se neka situacija činila neugodnom, spoznaja da postoji rješenje, stvara osjećaj sreće i zadovoljstva, a to je itekako dobro za vlastito tjelesno i mentalno zdravlje.